800,000 LASTA ILMOITETAAN KADONNEEKSI JOKA VUOSI USA:SSA
USEIMMAT LÖYDETÄÄN MUUTAMASSA PÄIVÄSSÄ
1000 LASTA KATOAA JÄTTÄMÄTTÄ JÄLKEÄKÄÄN...
- Ei yhtään mitään. - Mitä nyt tehdään? - Poliisiketju.
- Kukaan ei mene ulos tai sisälle! - Mutta on muitakin sisäänmenoja.
Pane se näyttämään vain hyvältä.
Miten voitte, rouva Denning?
Emme löytäneet heitä.
Ei häntä, eikä muitakaan.
36 TUNTIA AIKAISEMMIN
Kaupunkimme on ollut kuolleena kuusi vuotta.
Ensin syytimme kaivoksen sulkemista. Töiden puutteesta.
Rahan puutteesta. Kaiken puutteesta.
Mutta sitten meillä oli paljon pahempi syyllinen. Jokin oli tullut -
Cold Rockiin. Jokin paha, joka tuhoaa kaupunkiamme jopa vielä enemmän.
Tuona aamuna, kukaan ei tiennyt, että Cold Rock saavuttaisi päätöksensä.
- Älä juo ulkona kadulla, Rolly! - Millä kadulla?
Julia!
Julia, hieman apua tänne, ole hyvä!
Mitä tapahtui? - En tiedä. Hän alkoi yhtäkkiä huutamaan ilman mitään syytä.
- Kauanko hän on ollut tällainen? - En tiedä.
- Herranjumala! - Etkö tiennyt?
- En ole varustautunut tähän, Tracy. - Työnnä. Jatka vain. Hyvä.
Kun supistus tulee taas, työnnä missä sormeni ovat.
Työnnä, missä sormeni ovat. Alas. Työnnä syvään ja alas. Työnnä!
- Työnnä. - En pysty!
Teet sitä. Jatka vain. Oikein hyvä.
Tee se uudestaan.
Anna mennä! Täältä tulee. Hyvä tyttö! Juuri niin!
Selvä. Se on takapuoli. Mikä tarkoittaa, että jalat ovat tulossa ensin.
Mutta ei se mitään. Haluan sinun vain työntävän tosi kovaa.
- En pysty. - Tosi iso työntö minulle.
Työnnä, Carol!
Teit sen! Siinä hän on!
Teit sen.
Miksi ei ole ääntä?
- Vauva on kunnossa. - Vie hänet pois täältä.
Hyvää työtä, kulta. Niin sitä pitää!
- Teit oikein hyvää työtä. - Mutta vauva... - Tiedän, kulta.
Julia pitää hänestä oikein hyvää huolta, lupaan sen.
Anna mennä. Avaa silmäsi. Anna mennä.
Hengitä. Pystyt siihen.
Anna mennä, hengitä. Hengitähän nyt.
Hengitä. Anna mennä.
Selvä. Vauhtia.
Hengitä.
Pystyt tähän. Vauhtia, pystyt tekemään sen.
Avaa silmäsi.
Siinähän sinä olet.
Terve.
Se on iso poika.
- Ei sairaalaa, Julia. - Hän tarvitsee valvontaa, Tracy.
Ei. Ei käy.
Steven. Se kusipää ei koskaan salannut, että pitää tytöistäni.
Mahtaili aina heidän edessään kuin kukko.
Rinta paljaana ja koppavana niissä typerissä bootseissansa.
Aina näyttäen heille asioita ja opettaen kaikenlaista.
- Carol lankesi siihen kaikkeen. - Tajusitko sinä?
En. Luoja, en! Jos olisinkin, -
olisin ampunut hänet. Hyvästi, cowboy.
Hankkiudu eroon hänestä.
Tämä ei kuulu muille kuin meille, Julia. Ei sairaalaa.
- He eivät kysele mitään. - Ei, emme mene.
En laita Carolia kestämään sitä häpeää. Hän ei ole edes 18.
Hoidamme omat ongelmamme, onko selvä?
Cold Rockissa joskus lapset syntyivät, vaikka heitä ei haluttu.
Ihmiset vain hoitivat sen eivätkä huudelleet siitä.
Se saattoi olla hieman surullista, mutta se oli vain tervettä järkeä.
Koska tapahtui paljon pahempiakin asioita, kun kyse oli lapsista.
Haluttuja tai ei, poikia ja tyttöjä, -
jotkut heistä vain katosivat.
Jokin oli tullut Cold Rockiin, joka vei lapsia.
Jokin niin uhkaava, niin kauhistuttava, -
että ihmiset lopulta antoivat sille nimen.
Hän oli huoneessaan muutama minuutti aikaisemmin.
- Sitten tulin takaisin ja... - ...ja hän oli poissa. Hän oli vain poissa.
Ei ollut ääntäkään. Ei ollut huutoa.
Ei ollut mitään. Vilkaisin vain ulos ja hän oli poissa.
- Toivon vain, että olisin ollut siellä. - En voinut uskoa sitä.
Katsoin katua ylös ja alas. En nähnyt häntä missään.
Hätäännyin ja enkä voinut ajatella muuta kuin Pitkää Miestä.
- Uskon, että hän on paholainen. - Minkälainen ihminen vie toisten lapsia?
- Puhutteko Pitkästä Miehestä? - Ei, se on myytti. Ei ole Pitkää Miestä.
Hän on olemassa. - Ainoa Pitkä Mies, jonka olen nähnyt, on minkä lapset rakensivat, -
tuon variksenpelättimen. - Jos tämä olisi rikas kaupunki, armeija olisi etsimässä noita lapsia.
Näin hänet kahdesti. Menossa metsään yöllä.
Juuri tuolla, kuin olisi yrittänyt välttää siltaa.
Tämä on niin suuri paikka. Meillä on niin paljon piilopaikkoja.
Mitä oikein puhut? Kuka muu se olisi voinut olla? Totta kai se on -
lasten ahdistelija. Kusipää, joka satuttaa lapsia.
- Sanon vain että... - Mitä sinä sanot, on hevonpaskaa, Chestnut.
Ei ole mörköä tai paholaista tai mitään muutakaan vanhojen ämmien paskaa.
Pitkä Mies paskanmarjat. Tyypillä on nimi ja hän paskantaa -
kuten muutkin, kun raahaamme hänet tuoliin.
Tiedät paljon asioita, etkö tiedäkin Douglas? Annapa kupillinen sitä, Beth.
Istuin tuolla, kuunnellen kivaa tarinaa, jota kerroit sheriffille.
Sanon vain, ettet ole täällä aavetta pyydystämässä. Ethän?
- Kirjattu. - Herätän vain keskustelua.
Kippis.
Joo.
Naiset, herrat...
Tumma ritari on palannut? - Saapui tänä aamuna. Oli jo hänen neljäs kupillisensa kahvia.
- Pieni, mustana, ei sokeria. - No, hänen täytyy istua koko ilta autossaan.
Moikka. - Hei, Julia. - Sotkeutuu asioihin, tekee hevonpaskakierroksiaan -
ja se kaikki minkähän takia? - Tarkoitatko Doddia? - Tarkoitan Sherlock Holmesia.
Joo, kuin kello. Viimeinen lapsi katosi kaksi kuukautta sitten.
Ei kestä kauaa, kun seuraava katoaa. Dodd on palannut jäljille.
Mitä eroa sillä on? Vai mitä, Julia? Tämä kaupunki on muutenkin lopussa.
Kyllä, kaikki varmaankin ovat melko masentuneita. - Sanos muuta.
- Rouva Johnson! - Hän on sekaisin. - En ole nähnyt häntä viikkoihin.
Herttileijaa! Hän näyttää jopa pahemmalta kuin aikaisemmin.
- Hän ei panisi pahakseen kupillista kahvia. - Hän ei panisi pahakseen voittokuponkia.
Teille, rouva Johnson. Trishiltä.
Ettekö halua sitä? Voisi tehdä teille hyvää.
Tiedän, että taisin sammua eilen illalla, juhliessani poikani syntymää, -
- mutta tiedän, etten tilannut hoitajaa. - Hyvää huomenta sinullekin, Steven.
- Helvettiäkö teet täällä? - Selvittelen vain asioita.
Todellako? Kukahan kuvittelet olevasi?
- Tiedän, kuka olen. - Vittuako tuon pitäisi tarkoittaa?
- Puhun sinulle. - Mitä? Haluatko lyödä minuakin?
Älä sekaannu asioihimme. Välitän oikeasti Carolista.
Tiedän. Kuten välität pyörästäsikin.
En pidä tyylistäsi. Levätköön hän rauhassa, -
miehesi jätti melko suuret saappaat täytettäväksi. Loppujen lopuksi, -
hän oli lääkäri. Sinä pelkkä hoitaja. Vaihtele vaippoja ja jätä minut rauhaan.
- Hei, Tracy. - Hei. Tule sisään, istu. - Kiitti.
Mitenkäs se suloinen poika? - Hän on kunnossa. Lähetin hänet sisareni luokse Seattleen.
Hänellä on iso talo ja he ovat lähellä kaikkea ja -
- he ovat niinku paremmassa asemassa. - Carol ei ole matkustuskunnossa Tracy.
Niin, mutta he selviytyivät hyvin. Julia, minun täytyy silti ansaita elantoni.
Minulla on työhaastattelu Kaslossa 45 minuutin päästä. Hyvä palkka, -
hyvä työ, hyvät tipit, en voi olla kaiket päivää auttamassa Carolia.
- Sinun täytyy ymmärtää. - Tajusin. - Tiedätkö, en ole vielä valmis, Julia.
Ei, ihan totta, Tracy, ymmärrän.
- Haluatko, että teen sinulla kahvia tai jotain? - Hän on yhä täällä?
Joo. Sinun täytyy antaa minulle vähän aikaa sen kanssa.
Se ei ole niin yksinkertaista. Hän on vähän hankala käsiteltävä.
- Usko minua, anna minun hoitaa tämä. - Entä Jenny?
Äitisi meni Kasloon.
Kiitti.
Et ole tehnyt puheterapiaasi, ethän?
MITÄ VOIN SANOA KUNDILLE? HÄN ON ÄÄLIÖ.
Olen täällä nyt. Joten puhu.
Miksi piilottelet aina näiden hiusten takana? Olet niin nätti.
Eli sinäkin uskot siihen?
Näin hänet.
Hän oli kuin muinainen legenda.
Jokin satukirjasta tai vanhasta laulusta.
Kaikki puhuivat Pitkästä Miehestä koko ajan, koska kaikki pelkäsivät häntä.
Väki pelkäsi koko ajan hänen iskevän uudelleen. Kun hän iski, -
he kiittivät Luojaansa, että hän vei jonkun muun lapsen.
Ehkä he tunsivat pientä syyllisyyttä ajatellessaan niin, -
mutta se tunne ei kestänyt kovin pitkään.
Jokaisella oli ongelmansa hoidettavanaan.
Se ei ole vain hyvä tai paha, se vain on nyt niin.
- Valmis tältä päivältä? - Kyllä.
Autossa on vähän lisää ruokatarvikkeita. Onko kaikki kunnossa?
Joo. Hän on odottanut innolla sinua kotiin.
Niin?
Hei, kullanmuru. Se on kaunis laulu.
Christine kertoi, että kaipasit minua tänään.
Minäkin kaipasin sinua.
- Mitä teitte koko päivän? - Teimme leivinsoodasta tulivuoren.
- Ja saitte sen purkautumaan? - Kyllä. - Miten teitte sen?
Panimme leivinsoodan ja sitten panimme etikkaa ja sitten se räjähti kaikkialle.
- Arvaa, mitä meillä on illalliseksi tänään? - Mitä? - Ruusukaalia!
Hei, ruoka puolen tunnin päästä!
- Mikä tämä on? - Se on gorilla.
- Missä se elää? - Se elää Australiassa.
Niinkö luulet? Ehkä se pystyy elämään viidakossa missä vain.
Tämä kala voi elää vallihaudassamme ja se voi partioida vesillämme, -
jotta kukaan ei voi tulla ja se syö kaikki.
Tee numerotemppu. Opetin hänelle numerotempun.
- Ajattele numeroa. - Selvä. - Tuplaa se. - Odota, liian nopeasti.
- Selvä, ajattelen numeroa. - Tuplaa se.
- Selvä. - Lisää kuusi. - Selvä.
Puolita se ja kun se on puolitettu, ota pois ensimmäinen numero, -
- jota ajattelit ja vastauksesi on kolme. - Tiedän!
Toimii joka kerta!
No niin, kuoma.
Niin sitä pitää.
- Täytyykö sinun silti mennä töihin huomenna? - Kyllä.
- Mutta yritän tulla ajoissa. - Voimmeko leikkiä yhdessä taas, kun tulet kotiin?
Minä lupaan.
Hyvää yötä, David.
- Mitä teitte tänään? - Ei se mitä teimme, vaan mitä hän pyysi.
- Mitä hän pyysi? - Tuomaan esille T sanan.
- Television. - Mitä sanoit?
Sanoin, että se oli paha aivopesutyökalu, -
jota suuryhtiöt käyttävät kansojen turmelemiseen. - Älä viitsi.
Kiitti. Hän pyysi minua ostamaan sellaisen piirrettyjen katseluun. - Miten vastasit?
- Päätin ohittaa kysymyksen. - Aivan. Tietenkin.
- Näin Tracyn tänään. - Vauva?
- Lähetetty Seattleen. - Tyypillistä.
Näin Stevenin myös. Hän kertoi minulle, kuinka paska olen mieheeni verrattuna.
- Joo, niinpä tietysti. - Se on vain outoa. He vain -
tuntevat, että omistaisivat osan hänestä tai jotain. - Sitä hän merkitsi tälle kaupungille.
- Hän auttoi heitä. - Hän yritti.
Hän oli hiton pyhimys.
Olen vain kyllästynyt puhumaan siitä.
Tiedän, että tuon sitä esille koko ajan. Olen pahoillani.
- Voi hyvä Luoja. - Tiedät, että rakastat sitä.
En tiedä. En...
- Paljonko? Kerro, kun riittää. - Vain... Riittää.
- Tämä antaa minulle sellaisen päänsäryn. - Juo se. Se panee sen katoamaan.
En usko, että pystyn juomaan tätä. Tämä todellakin...
Olen kunnossa. Tiedän, että olen.
No niin, senkin pikku paholainen.
Missä olet?
Kaikki me olemme syntiä tehneet ja jääneet vaille Jumalan loistoa.
Olemme tuomittuja! Menemme kaikki helvettiin. Ettekä voi sille mitään.
Ainoa pelastus, joka on teille mahdollinen, on karitsan veri...
- Christine? - Olemme kaikki pelastuneita Jeesus Kristuksessa.
Viime viikolla istuin lentokoneessa Memphisistä Orlandoon.
Herrasmies istui vieressäni, hyvin ystävällinen mies.
Hän katsoi minua ja sanoi: "Pastori, teen hyviä töitä."
Pidän huolen perheestäni. Huolehdin ystävistäni."
Katsoin suoraan silmiin ja sanoin: "Se on upeaa!"
Kerro paholaiselle siitä, koska sinä menet helvettiin!"
Hyvä Luoja! Christine!
Kerro minulle.
David?
David!
David?
Kerro minulle.
David!
Seis!
David!
...täältä löytyvät vaikeudet, ovat päätöksen puute.
Lapsi katoaa jälkiä jättämättä. Ei ole ratkaisua.
Se on niin turhauttavaa. Sitä luulisi että...
David!
Rouva Denning?
Paska! Rouva Denning?
Tässä, antakaa kun autan.
Selvä. Pystyttekö seisomaan?
Luutnantti, pyyntö vastaanotettu. Keskus lähettää vahvistuksia.
Kaksi autoa. Ne lähtevät Seattlesta juuri nyt. Arvioitu saapumisaika -
kaksi tuntia. Toistan, arvioitu saapumisaika kaksi tuntia.
Dodd, olen matkalla. Olen jo valtatiellä.
Se oli tyyppi, jota etsimme, niinkö?
Minäkin olen matkalla, luutnantti. Tulossa niin nopeasti kuin voin.
Nappaamme sen paskiaisen.
Tulkaa. Tulette kuntoon.
Pärjäätte hienosti. Hitto!
Meillä on hätätila täällä. - Luojan tähden! Julia! Mitä sinulle on tapahtunut?
Löysin hänet tieltä. Kusipää, joka teki tämän, on vielä siellä.
Haluatko, että tulen mukaasi? - En, pysyt täällä. Hanki ambulanssi. Pidät huolen hänestä.
Oletko varma?
Kaikki tulee kuntoon.
Hei! Antakaa sen olla.
Antakaa meille hieman tilaa.
- Olet loukkaantunut, kulta. - Mitä tapahtui, Julia?
Kaikki hyvin.
Nyt, sinä odotat täällä. Tulen heti takaisin.
Mene siistiytymään.
Jätin pyyhkeen ja hieman puhtaita vaatteita toimistooni.
Kun olet valmis, ehkä voit kertoa minulle, mitä on tekeillä.
Kiitos.
- En tiedä, mitä sanoa. - Ole varovainen, sheriffi. Ajattele eläkettäsi.
Miten kaukana olet eläkkeestä? Kahdeksan kuukauttako?
- Meidän täytyy varoittaa Pittsvillen osastoa. - Kyllä, niillä on kaksi valkoista kania aseinaan.
- Ei pitänyt tapahtua näin. - Siksi sinun täytyy mennä kaivokselle.
- Haluan tietää, mitä hän aikoo. - Jeesus Kristus!
- Olemme samassa veneessä, veli. - Älä veljittele minua, senkin mulkku!
- Täytyy ajatella. Anna minun ajatella! - Joo, tee se.
Hän katseli lasten valokuvia.
- Hän epäilee jotakin, uskokaa pois. - Mitä tehdään?
- Menen hakemaan hänet. - Älä liiku.
Ota tuoli ja istu.
Paska!
Hän on lähtenyt. Se ämmä on metsässä!
Napatkaa mitä tarvitsette autoistanne.
Steven, haluan sinun ottavan ryhmän, vie heidät metsään.
- Löydettyäsi hänet, tuo hänet minulle. - Löydän hänet. - Älä tee mitään tyhmää.
Löydettyäsi hänet, pitelet häntä. Sitten jätät sen minulle.
Vieläkö sinun täytyy ajatella, iso poika?
Vauhtia, jokainen! Mennään!
Hän ei ole kaukana. Pysäytämme hänet nyt!
Sheriffi, Campbell tässä.
Saimme juuri soiton keskukselta Seattlesta. He lähettävät vahvistuksia.
Kuulostaa, että Dodd jahtaa kaveriamme. Kuuletko tämän?
- Kuuletko, sheriffi? - Joo, kuulen kyllä.
Kusipää. Miten minun edes kuvitellaan tekevän tätä työtä?
On kaksi surkeaa autoa, hyödytön apulainen.
Ei, häntä ei ole napattu. Hän piilottelee metsässä.
He saavat hänet. Pysy paikallasi. Soitan sinulle.
David?
Äiti!
Kaikki on ohi, enkeli.
- Kaikki on hyvin. - Hän pelottaa minua.
Kaikki on ohi, kulta.
Minulta vei tuntikausia rauhoittaa hänet.
Vain saadakseni hänet tunnistamaan minut
Tiedätkö, miltä äidistä tuntuu, kun lapsensa ei tunnista häntä?
Hänet oli aivopesty. Kerroit hänelle minun kuolleen.
Mitä vittua oikein puuhaat?
Viime yönä, kuten melkein jokaisena yönä, -
Menin metsään yrittäen löytää kusipään, joka vei poikani.
Pitkän Miehen. Vanha rouva Ashcroft sanoi nähneensä hänet -
kahdesti illansuussa. Joten minä kävelin.
Kävelin ja kävelin.
Sitten sattumalta tulin talollesi.
Sattuma tai intuitio, sano sitä miksi haluat.
Siellä hän oli.
En voinut uskoa sitä, mutta hän oli siellä.
Päässäni kierteli, -
yrittäessäni saada järkeä siihen.
Uneksinko sen?
Mieleni kääntyi Trishiin.
Hän teki alttarin pojalleni, kuten teki kaikille muillekin.
Neljä kynttilää ja rukousta hänen paluulleen.
Kun puhut Trishille, hän kuuntelee.
Hän ei koskaan pitänyt minua friikkinä.
Hän ei ollut ensimmäinen, jonka näin.
Kun katsoin silmiisi, tiesin, etten ollut hullu.
Sinulle ei riittänyt tavata minua siten. Sinun täytyi tarjota minulle -
sitä pirun kahvia. Sinun viattomuutesi ja enkelinkasvosi.
Olitko huolissasi? Tunsitko syyllisyyttä?
Vai oletko vain maailman kyynisin ämmä, -
tarjotessasi kahvia naiselle, jonka lapsi on siepattu.
Odotin sinun lähtevän. Odotin ruokalan tyhjentyvän.
Ensin Trish ei uskonut minua.
Ihmiset täällä luottavat sinuun, Julia Denning.
Mutta minä puhuin ja puhuin -
kunnes hän alkoi epäilemään.
Kun hän epäili tarpeeksi, kerroin, että aion saada lapseni takaisin.
- Hän kysyi: "Aiotko murtautua Julian taloon?" - Minä sanoin:
"Jos poikani ei ole siellä, voit itse ajaa minut hourulaan."
Hän päätti pitää ruokalan auki koko yön.
Tarjoili uutiseni muutamalle muullekin kanta-asiakkaalle.
Mutta he eivät nähneet minun saapuvan.
Kun näin sinut ikkunassa poikani kanssa, ajattelin soittaa poliiseille, -
Mutta en luota heihin. Eivät ole tehneet muuta puolestani, -
kuin potkivat pois kodistani. He eivät välitä.
Katso, missä he pakottavat minut elämään poikani kanssa!
Veit poikani. Sekä muutkin lapset.
Missä he ovat? Missä muut lapset ovat?
Julia, kerro, mitä olet tehnyt muille lapsille, -
tai vannon, että kuolet.
Annoin heidät Pitkälle Miehelle.
- Kuka hän on? - Etkö tiedä?
Koko kaupunki puhuu hänestä.
Älä pelleile kanssani, Julia. Kuka hän on?
Hän on se, josta kaikki puhuvat.
Äiti?
Tule tänne, enkeli.
Hän ei satuta sinua enää.
Katso poikaani, Julia, ja kerro, että valehtelit.
Kerro, ettet ole mitään hänelle. Hänen täytyy kuulla se sinulta.
David!
Ei!
Päästä! Ei!
Missä tuon olet oppinut tekemään?
Tänä iltana poliisiskannerit ovat olleet todella kiireisiä.
Olemme huomanneet paljon lisääntynyttä liikennettä. FBI on kaupungissa -
ja uutistoimittajamme Amy Wilkinson...
...kuuletko minua? - Kyllä, David, terve.
Kyllä, näyttää siltä, että täällä alkaa vihdoinkin asioita tapahtumaan...
- Luojan kiitos, teit sen! - Hän ei koskaan palaa sinne.
- Mitä tapahtui? - Ei ole aikaa. Koko kaupunki on täällä pian.
Se on ohi.
Mene kotiin, Jenny.
Menen kotiin, äläkä sano kenellekään mitään.
OLEN VARMA, ETTÄ CHRISTINE KUTSUI HÄNET
Muistatko sen numerotempun, jonka esitit meille illallisella?
Valitset numeron, kerrot sen jollakin, lisäät kuusi -
- ja tulos on aina kolme? - VIE MINUT HÄNEN LUO
Et tiedä, mistä oikein puhut.
Se on tosi hyvä temppu. Toimii aina. En vain muista, mitä teit.
Näyttäisitkö uudelleen?
Älä pyydä minulta sitä. Et kestäisi sitä, usko minua.
Muistatko ruusukaalin syömisen?
Ei ole väliä, minkä numeron valitset, -
se on aina kolme.
Jenny tietää. Hän on vahtinut minua viikkokausia.
- Mahdotonta. - Tulimme omahyväisiksi.
- Tulimme huolimattomiksi. - Paljonko hän tietää?
Jenny haluaa nähdä hänet.
Vie hänet alas ja me lähdemme.
Teet sen ja me lähdemme, eikö?
Sano, ettet aio jäädä tänne.
Ei!
ODOTAN SINUA VANHALLA TIELLÄ CHRISTINE
Tietysti olet vielä täällä.
Annoin hänelle nimesi, missä asut. Ehkäpä hän tulee.
Mutta jos sanot mitään, Jenny, hän tulee varmasti. Mutta ei niin kuin haluat.
Koska hän tekee sinulle asioita, joita et pysty edes kuvittelemaankaan.
Lähde täältä.
Julia! Ämmä, avaa!
- Hiljaa ja anna minun hoitaa puhuminen. - Julia, avaa jumalauta ovi!
Et murtaudu sinne. Poliisit ovat tulossa.
Olet kuollut, ämmä! - Poliisit ovat tulossa. He hoitavat hänet, ymmärrätkö?
Onko selvä? Kaikki järjestyy.
Oletko kunnossa? - Luojan tähden, Campbell, käskin pitää hänet pois ikkunasta.
Anteeksi, sheriffi. - Pidä hänet pois ikkunasta. He haluavat repiä hänet palasiksi. Tule. Mennään.
- Luutnantti, heitä on liikaa. - Emme odottele.
Pitäkää katseenne suoraan edessä. Apulaissheriffi, olette oikealla.
Kun menemme ulos tuosta ovesta, haluan teidän menevän suoraan...
Paska! Tule, mennään.
Pitäköö päänne alhaalla. Katsokaa maahan eteenne.
Älkää osallistuko. Menemme suoraan autolle.
Älkää sanoko sanaakaan. Älkää vastatko. Katsokaa suoraan alas. Mennään!
Sinä kuolet!
Missä lapseni on?
Selvä, mene!
Missä lapseni on?
Menoksi!
Pitäkää päänne alhaalla, rouva Denning. Alas!
Mukava pikku työpaja.
- Voihan paska. - Siunatkoon!
Tiesitkö, että tämä talo oli rakennettu kaivoskuilun yläpuolelle?
Aukkoja on joka puolella täällä. Niitä on enemmän kuin 2,5 neliökilometriä.
- Tulee tuottamaan tuskaa. - Huono juttu meille, Chestnut.
Koko alue makaa samalla edamilla.
Jos lapset ovat täällä alhaalla.
Meiltä vie sadalta mieheltä 20 vuotta löytää heidät, jos he ovat täällä.
Kuka sanoo, ettei hän käyttänyt tätä kulkureittinä ulos metsään?
Ei. Tarvitsemme jokaisen. Hae heidät ulkoa. Tarvitsemme valoa.
- Ei yhtään mitään. - Mitä nyt tehdään? - Poliisiketju.
Kukaan ei mene sisään tai ulos!
Miten voitte, rouva Denning?
Emme löytäneet heitä. Emme häntä, eikä muitakaan.
Älkää kertoko minulle...
Älkää kertoko minulle, että minun on kerrottava se vanhemmille.
Jatka vain.
Nyt, olen ymmärtänyt, että miehenne, -
oli hyvin kunnioitettu mies täällä päin, rouva Denning.
Niin hän olikin.
Ja välillänne oli suuri ikäero, onko näin?
Kyllä.
Hän oli Cold Rockin lääkäri vuodesta 1992 mihin saakka?
Loppuun saakka.
Hänen loppunsa.
Miten kuvailisitte hänen suhdettaan ihmisiin täällä?
Hän piti tämän yhteisön yhdessä.
Cold Rock oli arvokas silloin.
Hän auttoi luomaan sen arvokkuuden.
Kyllä.
Sitten kaivos suljettiin.
Ja moraali laski.
Ja hän oli kuollut, kun lapset maksoivat hintaa.
- Lapset? - He kärsivät niin paljon.
Minun täytyi tehdä jotakin.
Voisitteko selittää sen minulle, rouva Denning?
Pidittekö heitä tuossa huoneessa, yhden toisensa jälkeen?
Oikeassa lastenhuoneessa, kirjojen kanssa.
Sekä lelujen ja musiikin. Se oli täynnä kauniita asioita.
Entä Christine? Huolehtiko hän lapsista, kun olitte poissa?
- Kyllä. - Ilmeisesti kerroitte Davidin äidille, -
että toimititte lapset jollekin, jota kutsuitte "Pitkäksi Mieheksi."
Koko Cold Rock valitsi tuon nimen.
Rouva Denning, onko olemassa miestä, mikä hänen nimensä onkaan, -
kenelle toimititte nuo lapset?
Ei.
- Toimitteko yksin? - Kyllä.
Te itse, rouva Denning, -
ette voineet koskaan saada lasta, onko näin?
Emme voineet saada lapsia.
Rouva Denning, sieppasitteko te Pittsvillen piirikunnan lapset?
- Kyllä. - Saitteko nuo lapset katoamaan?
Rouva Denning, ovatko nuo lapset kuolleet?
Tapoitteko heidät?
Tapoitteko heidät, rouva Denning?
Rouva Denning?
Cold Rock, USA, Pittsvillen piirikunta, -
Washingtonin osavaltio, -
sulki kaivoksen, ei ole koulua, -
kilometreittäin metsää ja tunneli-labyrinttejä.
Luultavasti pahin mahdollinen paikka ikinä etsiä 18 kadonnutta lasta.
Viimeisen uhrin nimi, -
David Johnson.
Miten pärjäätte, rouva Johnson?
- Minä odotan. - Hyvä.
Selvä, tulisitteko sisään?
Istukaa.
Haluamme teidän välttävän yhteenottoa.
Haluamme teidän vetoavan häneen äitinä. Ymmärrättekö?
- Ymmärrän. - Jos joku yksittäinen huomautus -
tai kysymys sulkee hänet, me emme saa mitään.
Emme ole löytäneet jälkeäkään lapsista, eikä hän puhu kanssamme enää.
Rouva Johnson, jos teistä tuntuu, ettette voi -
mennä tätä läpi nyt, kertokaa minulle.
Ei, olen valmis.
Yrittäkää olla keskittymättä mihinkään erityiseen.
Puhutte vain hänelle, kuuntelette häntä.
Yritätte saada hänet avautumaan. Jos saamme yhtään mitään, -
se johtuu siitä, ettei hän tajunnut sitä. Ymmärrättekö?
Tiedän, miksi olette täällä.
Haluat vastauksia.
Kyllä.
En voi sanoa mitään, joka lohduttaisi yhtään teitä.
Julia...
En pysty elämään.
Asiat vain kiertelevät mielessäni.
Kaipaan häntä.
Hänen kaipaamisensa on kestämätöntä.
Ajatella häntä koko ajan, ihmetellä, missä hän on.
- Tiedän. - En usko, että tiedät, Julia.
Mutta minä tiedän.
Olin äiti jokaiselle heistä.
Heillä oli kaikki, mitä koskaan mahdollisesti tarvitsivat.
Julia, tiedän asuvani mörskässä. Ei ole töitä ja elämäni on kovaa, -
mutta kuolisin silti hänen puolestaan.
Se on sama kaikkialla.
Tappiota ja tuskaa.
Se on sykli.
Syklikö?
Teidän ei olisi pitänyt tulla tänne.
Mikä sykli?
Järjestelmä on rikki.
Se ei toimi.
Ei ole mitään paikkaa kääntyä, ei ole mitään tukea.
Olen nähnyt sen kaikkialla maailmassa. On vain helpompaa antaa periksi.
En ole yhtään parempi teitä, rouva Johnson. Olen vain nähnyt enemmän.
Ei ole kyse hyvänä tai pahana ihmisenä olemisesta, -
vaan miten selviydyt. Olemme niin rajoitettuja.
Mutta jokaisen lapsen silmät ovat täynnä potentiaalia ja toivoa -
ja meidän pitäisi halata ja ravita tuota potentiaalia, mutta emme tee sitä.
Jatkamme samojen virheiden tekemistä. Jatkamme antamalla lastemme -
kasvaa rikkinäisenä ja hävinneinä, aivan kuten vanhempansakin.
Meidän täytyy murtaa tuo sykli. Sen on oltava etusijalla, mutta se ei ole.
Sitä olen yrittänyt tehdä. Sitä olen tehnyt kaikkialla.
Ja mitä olen muuttanut? En mitään!
Kyllä, minä välitin, autoin, halasin.
Ajatellen tuovani muutoksen, ajatellen tekeväni poikkeuksen.
Mutta kun pyysimme todellista muutosta, kaikki nuo byrokraatit sanoivat:
"Ei, et voi tehdä sitä Siihen on prosessi."
Joka kerta kun kyseenalaistit poliitikkoja ja järjestelmää, -
joka tekee köyhät köyhiksi ja lapset kärsivät, he sanoivat, -
"et voi tehdä sitä, siihen on prosessi," joten sykli vain jatkuu ja jatkuu.
Lapset jatkavat kärsimistään, eikä kukaan tiedä siitä mitään, -
eikä maailma koskaan muutu.
Luoja, minä vain kidutan teitä.
Jos olet lopettanut, voitko vastata kahteen yksinkertaiseen kysymykseen?
Cold Rockin vanhempien täytyy saada tietää.
Ovatko lapset kuolleet?
Ei!
En pystynyt pitämään heitä kaikkia.
- Missä he ovat? - Metsässä.
Tunneleissa.
Kaikkialla.
Lapsen tappaja!
Olet minun, ämmä!
En tuo häntä takaisin!
- Ei. - Miten niin ei?
En välitä, mitä vitun sisaresi sanoo! Carolin täytyy palata kotiin!
- Steven, pidä pienempää ääntä. - En pidä vittu pienempää ääntä!
- Olet kännissä! Puhumme tästä huomenna. - Ei!
Se on sinun syytäsi. Carolin täytyy tulla takaisin.
Haluatko, että lyön sinua?
Älä! Opi sulkemaan suusi!
Haluatko saada osuman?
Voi kulta!
Irti minusta, senkin pieni...
Paskiainen! Kulta, tule tänne.
Älä koske häneen. Älä ikinä koske häneen!
Et missannut tällä kertaa, kulta.
- Hieno osuma. - Senkin paskiainen.
Jenny, missä olet, kulta?
Tule takaisin, kulta. Kaikki hyvin. Olen kunnossa!
En luultavasti ole se, mistä unelmoit, -
mutta et ole vauva itsekään, kultaseni.
Odottaisitko täällä hetken?
Kyllä, mielestäni se on selvä.
Sen täytyy olla. Mitä meihin tulee, Jenny Weaver on kuollut.
Ole hyvä ja tapaa Vera Parker Leigh.
Ole varovainen. Kenttätyöntekijämme ei pystynyt antamaan -
hänelle asianmukaista siirtymistä. Ole erityisen varovainen -
ensimmäiset pari viikkoa. Hänen käyttäytymisensä voi silti epäilyttää -
ja paljastaa meidät.
- Ei, rouva. - Pyydän, minä vaadin.
En halua rahojanne.
Naiset, jotka pelastivat tämän tytön, maksoivat korkeimman hinnan.
Yksi heistä on kuollut ja toinen ei enää koskaan näe päivänvaloa.
- Tiedän. Näin hänet uutisissa. - Rahanne on loukkaus heidän uhrautumisestaan.
- Onko Jenny viimeinen, josta pidetään huolta? - Viimeinen minun alueeltani.
Rouva Parker Leigh.
Eli teitä on enemmän?
MUUTAMA KUUKAUSI MYÖHEMMIN
Miten voit, Tracy?
En odottanut sinua.
Emme ole löytäneet Jennyä vielä.
Chestnut varmaankin tekee, minkä voi.
- Panin yhden miehistäni juttuun. - Kiitos.
- Entäs Julia? - No...
Syyttäjä pyytää kuolemanrangaistusta tänään iltapäivällä, -
mutta en usko heidän hyväksyvän sitä.
Siltä varalta että hän päättää kertoa heille, mihin muut lapset on haudattu.
Tiedämme, ettei hän vienyt Jennyäni.
Jennysi karkasi ja aion löytää hänet.
- Selvä. - Sinnittele, Tracy.
Olen tehnyt sitä jo 25 vuotta.
Niin, kuulin kyllä.
Ensimmäinen äitini oli hyvä nainen. -
ahkera, antelias, -
hellä. Puhuimme, jaoimme, -
nauroimme, mutta sitten se loppui.
Hän ei pystynyt puhumaan meille enää.
Miehistä, unelmistaan, -
tuskastaan. Ensimmäinen äitini rakasti minua ja minä häntä.
Vahdi selustaasi!
Toinen äitini hoivasi minua vain lyhyen ajan.
Ajattelen usein häntä.
Yritän kuvitella hetkeä, jolloin hän oli tunnelissa, -
antaen viimeistä lasta miehelleen.
Rukoiliko mies häntä karkaamaan kanssansa?
Vai tiesivätkö kumpikin, että jonkun täytyi jäädä.
Olemaan hirviö, maksamaan hinnan -
ja suojelemaan heidän salaisuuttaan.
Oliko hän hyvä ihminen vai ei, en vieläkään ole varma.
Mutta toinen äitini rakasti minua ja minä häntä.
Kolmas äitini opettaa minulle suuremmasta maailmasta.
Hän sanoo, että tieto on avain, joka avaa kaikki oveni.
Joten pysyn keskittyneenä, tarkkailen -
- ja työskentelen ahkerasti. - Vera, kultaseni!
Kuuntelen, mitä hän sanoo, haluan miellyttää häntä.
Kolmas äitini rakastaa minua ja minä häntä.
- Myöhästyt taidetunniltasi. - Menen sinne heti.
Maailmani on muuttunut.
Yritän noudattaa sen sääntöjä.
Se on kaunis maailma, uusi äitini sanoo.
Hän sanoo, että minun on sinniteltävä, -
että pärjään hyvin, että totun siihen ajan kanssa.
Jeffrey!
Tule.
Tule, kulta. Myöhästymme.
En ole kuten muut.
He ovat varmaankin unohtaneet.
Minä en voi.
Joka aamu herään samaan ajatukseen antaa periksi ja palata kotiin.
Mutta muistutan itselleni, että halusin tämän elämän.
Halusin sen. Sain sen onnistumaan.
Luulen, että se on parempi tällä tavoin, eikö?
Eikö?